Mayday, mayday.
Det är franska! Jag har aldrig blivit så glad av att höra fransmän förut.
Är det nån som pratar franska?
Jag är ensam nu, ensam på ön.
Snälla, kom någon.
De är döda, det döda alla.
Var är vi?
Jag hittade vajern på stranden och trodde att den-
-kanske hade nåt att göra med nödsignalen vi hörde på en mottagare.
En fransk kvinna som upprepats i en slinga i 16 år.
-Är det verkligen så länge? -Du.
Ditt folk, de som du är så bestämd att komma tillbaka till.
Håll noga koll på dem.
Jag sov och när jag vaknade upp... Han försökte skada mitt barn!
-Vi måste ta reda på vilka alla är. -Vill du starta en folkräkning?
Jag intervjuade alla. Här, på stranden...
Jack!
En av dem fanns inte på passagerarlistan. Han var inte med på planet.
Vi är inte ensamma på den här ön och det vet vi alla.
De har attackerat oss, saboterat för oss, mördat oss.
Det kanske är dags att vi börjar oroa oss för dem.
Danielle, vad gör du här?
När jag såg svart rök. Den natten kom de.
Ni har bara tre val. Spring, göm er...
Eller dö.
Allt jag kan säga nu är att vi har en plan.
Ja, ni ska in i djungeln och hämta dynamit och spränga upp en lucka.
Och så ska ni gömma allihop där inne. Vem vet hur länge den dynamiten varit där?
Så om ni inte vill sprängas, följer jag med er.
-Lycka till. -Detsamma.
-Vi ses snart. -Ja, det gör vi.
Håll den rakt.
-Claire, alla går nu. -Jag kan inte gå nu. Jag har barnet-
-och jag är så trött, jag kan inte bära honom.
Och nu är han blöt och det är sand överallt. Jag har inga mer...
-Låt mig hjälpa till. -Ingan har lärt mig hur man gör det här.
-Det kommer bli bra. -Varför fortsätter folk säga det?
Är det dem som har ett barn att ta hand om?
Ni måste vara där före solnedgången. Stanna vid grottorna när ni är framme.
Resten av oss kommer lite senare.
Sayid, jag behöver en pistol.
Jag vet att Jack gav de till dig.
Jag vill ha en nu, jag måste skydda Claire.
Rousseau sa att de andra inte kommer före solnedgången.
Rousseau är inte att lita på. Tänk om de dyker upp innan...
-Senast du hanterade ett vapen... -Dödade jag en mördare.
-Jag gjorde oss alla en tjänst. -Du är känslomässigt involverad.
-Låt mig hantera vapnen. -Du kan inte skydda Claire, jag behöver...
Om du vill hjälpa Claire kan du packa för henne och bära barnet till grottorna.
Det är vad hon behöver.
-Hur kan nåt sånt här hända? -Är du på samma ö som jag är?
Jag antar att det förklarar saken.
Vänta, vänta lite nu.
Vi är några kilometer inåt land. En tsunami spolade förmodligen upp den hit.
-Hallå, vart ska du? -Sprängämnena ligger i lastrummet.
Rousseau, vänta.
Jag gjorde som ni bad mig. Ni behöver dynamit, ni behöver inte mig.
Låt henne gå.
-Vem ska leda oss tillbaka. -Jag gör det.
Fan också.
Du hörde henne, sprängämnena ligger i lastrummet, sätt fart.
Jag kom hit för att säga hur man hanterar dynamiter, inte utforska nåt spökskepp...
Stanna här ute då.
Jag stannar här ute med Arzt.
Slavar.
Det här skeppet måste har varit på väg mot en koloni.
Den åkte förmodligen från afrikas östkust, Mozambique.
Jack, John, här borta.
Och sen säger min tredje fru, "jag gick inte med på det här".
Säg mig vad fan det ska betyda.
-Tråkar jag ut dig? -Vad?
Förlåt för att jag inte är fräck nog att vara med i er äventyrsgrupp.
-Vad? -Jag känner igen det här, jag är lärare.
Ni tror att ni är de enda på den här ön som gör något av värde.
Det finns 40 andra överlevande och vi är också människor.
Okej.
-Jag kan nog öppna den om jag bara... -Vi borde ta ut den.
-Varför det? Ni vet inte ens att... -Det här är farliga sprängämnen.
Jag håller med Jack. Vi tar ut den och öppnar den där.
Jag tar den, kan du visa oss vägen?
Det är inte bara tonåringarna. Tror du att gympalärarna låter mig sitta med-
-dem i kafeterian? Nej, det får jag inte. -Du inbillar dig bara.
Då kan väl du förklara varför Kate får de bästa vrakdelarna till hennes skydd.
Och koreanen, fångar han fisk till alla på ön? Nej, det gör han inte.
Några av oss har faktiskt gått vilse här. Kan du berätta var du gömmer korten...
Vad i helvete håller ni på med!?
Vänta, stanna. Sätt ner den där försiktigt.
Sätt ner den lugnt och försiktigt. Fan, lugnt och försiktigt.
Gå bort därifrån nu, kom igen.
-Flytta er därifrån. -Vad fan ska du...
Var tyst.
Vet nån av er vad som händer med dynamit i het värme?
Vet ni det?
Är det nån av er som vet?
Den svettas nitroglycerin.
Vad gör du? Sa jag åt dig att komma närmare?
Dynamit är nitroglycerin stabiliserat av stoft.
Nitroglycerin är det farligaste sprängämnet människan känner till.
Kate, ge mig din tröja.
Nu, prinsessan. Jag ska slå in dynamiten. Släng hit den försiktigt.
Kom igen, skynda dig.
Bra, backa undan nu.
Backa undan bara. Ur vägen.
Har nån av er hört talas om han som uppfann nitroglycerin?
Förmodligen inte för att han sprängde av sitt ansikte.
Hans labbassistent kom in och såg att hans mentor hade detonerat.
Och han sa: "jag antar att det här fungerar".
Vi ska inte ta mer än vad vi behöver för nitroglycerin är temperamentsfullt.
Så vi...
Jävlar.
Text & Översättning: freddie Jillessons Textning
Vill du dela den i halvor?
Varsågod.
Förlåt mig! Är du okej?
Ja, det är ingen fara.
-Var är badrummet? -Det är där borta.
-Jag är ledsen för besväret. -Det tror jag säkert att du är.
-Sir, din väska var inte under uppsikt. -Får jag gå?
-Ja. -Bra, jag ska med ett plan.
Kan du ge mig en pappershandduk?
En pappershandduk, den här är trasig.
Du pratar inte engelska. Ursäkta.
Här fanns det en pappershandduk.
Vad?
Jag jobbar för Mr. Paik.
Din svärfar, och arbetsgivare.
Har du förföljt mig?
Ja.
Jag vet att du planerar att fly.
Men du ska ta den klockan till till Mr. Paiks vän i Kalifornien.
Om du gör nåt annat...
...vad som helst.
Kommer du att förlora henne.
Du är inte fri.
Du har aldrig varit det...
...och det kommer du aldrig att bli.
Titta, pappa.
Hur har ett sånt här stort ställe aldrig upptäckts?
Jag vet inte, men man kan bygga sig en fin semesteranläggning där borta.
Gör du det. Jag är glad att kunna säga farväl till det här stället för evigt.
Hur blir det med alla andra? Tror du att de klarar sig?
Jag hoppas det.
Åtminstone tills vi kan hämta hjälp åt dem.
-Sjunger du Bob Marley? -Nej.
-Hur så? Gillar du Bob Marley? -Vem gör inte det?
-Behöver du verkligen allt det där? -Ja, det gör jag.
-Varför måste du ta med dig så mycket. -Har inte du en vandring att leda?
Det är ingen fara.
Dessa tillhörde din bror.
Jag behöver de här sakerna.
Jag kan inte bara lämna dem.
Vad är det vi gör? Gömmer oss? Som om de inte kommer hitta oss.
Det är bara...
Det är för mycket. Det är för mycket.
Det blir inte för mycket om jag bär det åt dig.
Kom igen nu.
Jag har en vandring att leda.
Är du okej?
-Det var en röra. -Ja.
Han bara exploderade framför oss.
Han försökte bara hjälpa till.
-Det var för att jag följde med. -Vad?
Jag för otur med mig.
Det var en olycka.
En olycka... ja.
Locke, vi borde tänka igenom det här.
-Okej. -Det här kanske inte är det bästa sättet.
Det är det enda sättet.
-Hur många behöver vi? -Två borde räcka.
-Tre för att vara säkra. -Säkra...
Jag tar bort de torraste delarna för att minimera risken när vi flyttar det.
Har du spelat "Operation" nån gång?
Visst, rör inte sidorna.
Jag har alltid åkt dit på lyckobenet.
-Gillar du att spela spel? -Absolut.
Jag vet att vi har bråttom till grottorna så jag har sytt en transporterare.
Det är en filt från planet, och lite trädbitar som går igenom bambun.
Här har du.
-Det är en "bioune". -En "bioune"?
-"Bioune" är holländska för bebisbärare. -Tack.
-Det är lugnt. -Tack ska du ha.
Vi kan lägga i honom nu.
-Sayid! Var är han? -Rousseau, vad...
-Sayid! Var är han? -Han gick...
Jag behöver honom nu. Det finns ingen tid, var är Sayid?
Lugna ner dig, jag hämtar honom.
-Stanna här. -Okej.
Sayid! Sayid!
Vad hände där ute?
Vad heter han? Ditt barn, vad heter han?
Jag har inte döpt honom än.
Får jag hålla honom?
-Varför behöver du Sayid? -Vill du inte att jag ska hålla honom.
Jag har precis matat honom, jag tror inte att den är en bra idé.
Snälla.
När gjorde jag det? Varför rev jag dig?
Vad är det frågan om?
Mitt plan till L.A lyfter om ett par timmar.
Jag måste sätta fart.
Vill du ta ett rus till inför resan.
Allt är slut, vi tog allt igår kväll. Jag har lite champagne.
-Du måste ha nåt kvar. -Nej, det är slut.
Jag söker upp dig nästa gång jag är i Sydney.
Jag skickar en signerad CD så att du kan lyssna på den när du vill.
Jag vill inte ha din skit-CD med ditt skitband.
-Igår kväll sa du att du var ett fan. -Okej, jag är ett stort fan.
Drive Thrue är det bästa bandet nånsin.
Ge mig lite för jag vet att du har det.
Shaft... Drive Shaft.
Vad har du i handen?
Inget.
-Döljer du det för mig? -Nej, det gör jag inte.
-Ge det till mig. -Nej, jag har ingenting.
-Ge mig det. -Jag har inget i handen.
Ge mig det!
-Bort från mig. -Släpp!
Är du galen?
Du är patetisk.
Sayid! Sayid!
-Rousseau är på stranden, hon behöver dig. -Till vadå?
-Jag vet inte -Hjälp!
-Hjälp, någon hjälp! -Herregud.
-Vad hände? -Hennes huvud.
-Var är mitt barn? -Herregud!
-Mår han bra? -Var Rousseau ensam?
-Tog hon mitt barn? -Åt vilket håll gick hon?
Jag vet inte! Hon tog mitt barn!
Det här är ditt fel.
-Om du bara hade gett mig en pistol. -Slå inte mig igen.
Vill du slösa tid på det här? Då har vi mycket att gå igenom.
Hon har ett försprång men om vi går nu kan vi komma ifatt henne.
-Hur ska vi göra det? -För jag vet vart hon ska.
Snälla, jag vill ha mitt barn.
Vi bär allting i min väska. Ju mer isolering desto bättre.
-Jag tycker att vi ska dela på dem. -Vad?
Det är inte smart att ha allt tillsammans. Så vi delar på dem.
Om vi behöver tre stycken för att spränga den borde vi ta sex.
Tre och tre. För att vara på den säkra sidan ifall nån av oss...
Du och jag då.
Nej, jag tar en.
-Inte en chans. -Det var därför jag följde med.
-Då följde du med i onödan. -Jag behöver göra det här.
-Kate, ingen är skyldig någon nåt. -Jag bär en.
-Vi är klara med det här. -Det bestämmer inte du.
-Jo. -Vi drar stickor.
De kommer. Vi har inte tid att bråka om vem som ska riskera livet så...
...vi låter ödet bestämma. -Det är okej för mig.
Du då? Vill du också bära dynamit?
-Vad är det? -Du har lite Arnzt på dig.
De som får de korta stickorna bär en väska.
Det verkar som att det är du och jag, Kate.
-Vad är det för saker ni har gjort? -Nödsändaren sänder ut ett SOS.
Om det är nån som lyssnar, om det är någon där ute så ser vi det på radarskärmen.
Nu kör vi.
Kom igen.
Hitta oss någon.
-Det är alla meddelanden som alla skrev. -Ja, det är det.
-De är privata. -Ja.
Jag visste inte hur mycket Tracy saknade sin man och två barn.
Ändå sover hon bredvid Scott som håller henne varm om nätterna.
-Det är Steve, Scott är död. -Jaja.
Det är en lång resa, vi måste roa oss.
Vem fan är Hugo och hur kan han ha 160 miljoner dollar att ge till sin mamma?
-Vad skulle du säga om jag läste ditt? -Det kan du inte, för jag skrev inte nåt.
-Varför inte? -För det enda brevet jag nånsin skrivit-
-är till mannen jag ska döda. -Varför ska du döda honom?
-För att jag behöver det. -Varför?
Därför.
Skämtar du? Varför skulle hon gå till den svarta röken? Där är väl de andra?
Det är därför hon går dit.
Rousseau sa att hon såg svart rök när hennes barn togs för 16 år sen.
De tog nåt från henne, och nu tror hon att hon har nåt som de vill ha.
-Ska hon göra ett byte? -Jag tror det ja.
-Hon är galen. -Försök inte förstå varför hon gör det.
Hon är en mor som har förlorat sitt barn, precis som Claire.
Det här handlar inte om hämnd. Gör det inte till nåt personligt.
-Jag föjder med er. -Det är ingen bra idé Claire.
Det är mitt barn, jag lät henne ta honom.
-Säg inte åt mig vad jag ska göra! -Lugna dig.
Jag ska följa med! Det här är mitt fel och jag följer med.
Det är ingen fara.
Ta tillbaka honom, Charlie.
-Ta tillbaka Aaron. -Aaron?
-Snälla, hämta tillbaka honom. -Jag ska ta tillbaka honom.
Jag lovar.
Vill du ha nåt att äta?
Jag antar att det var ett nej.
Om du oroar dig för Vincent, han kommer klara sig.
Hundar flyger i bagageutrymmet hela tiden.
Okej.
Jag måste ringa jobbet, där borta.
Gå ingenstans, okej?
Jag bor i en studiolägenhet. Jag måste gå till jobbet fem på morgonen.
Vem ska passa honom? Hur tar han sig till skolan? Vad ska han göra efter skolan?
Jag kan inte göra det här, mamma.
Jag tänkte att...
Jag tänkte att du kanske kunde ta honom.
Handlar om det om pengar, kan jag...
Vad ska jag göra med honom? Han ska egentligen inte vara min.
Det ingick aldrig i planen.
Ja, jag...
Tack.
-Hej, jag... -Jag behöver nya batterier.
-Du, vill du prova? -Vad?
-Kom igen, du kan köra en stund. -Är det säkert?
Absolut. Okej, det viktigaste på den här båten är rodret.
Så här styr du. Sväng försiktigt, tryck hitåt.
Vart ska vi?
Titta här, vi har åkt mot nordost. Det kan leda det oss till ett fartyg.
-Eller så stöter vi på land. -Vad ska jag ta sikte efter?
Ser du molnet vid horisonten? Sikta mot den.
Ja, uppfattat.
Varför höll det inte mellan dig och mamma?
Vi försökte, men det gick inte. Så vi gick åt olika håll.
Hur kommer det sig att jag aldrig såg dig?
För din mamma ville inte det.
Hon gjorde det hon trodde var bäst för dig.
Hon hade fel.
-Rodret! -Vi körde på en stock, rodret åkte i.
Vi förlorar den, den sjunker. Stanna båten.
Stanna båten, dra ner seglet.
Pappa!
Sawyer.
Sawyer! Ge mig repet.
-Sawyer! -Det sjunker.
Jag når inte.
Knyt det runt rodret så drar vi in dig.
Michael.
Kom igen.
Du räddade oss precis, kompis.
Här är din skjorta, du borde ta på dig den innan du bränner dig.
-Förlåt. -Tja... du drog vinstlotten.
Solen går ner om ungefär 90 minuter. Om vi ska hinna tillbaka får vi skynda oss.
Okej, så här gör vi. Jag går först. Kate, du går bakom.
Sen Hurley, John du går sist. Ser du om jag går åt fel håll...
Vi borde bilda en formation. Så vi håller en säker distans från varann.
Okej.
-Om nån hör eller ser nåt... -Som ett säkerhetssystem som äter folk?
Ja. Ni två sätter ner väskorna och springer, har ni förstått?
-Ja. -Ja, sir.
Okej, då gör vi det här.
Han dog med tapperhet.
Vad?
-Din bror. -Ja.
Tack.
Tror du att allt det som vi har gått igenom... Tror du att vi blir straffade?
Straffade för vadå?
Saker som vi gjorde tidigare.
Hemligheterna vi hade.
Lögnerna som vi sa.
Vem tror du det är som straffar oss?
Ödet.
Det är ingen som straffar oss. Ödet finns inte.
-Går det bra? -Ja då, fortsätt.
-Ljuset försvinner, försök hänga med. -Jag kommer.
Sayid!
-Sayid! -Här borta.
-Sayid. -Du kan knappt andas.
-Vi ska vila. -Vila? Hon är där ute nu...
Fortsätter kommer du att kolapsa. Vi tar en paus.
-Var det här Boone föll? -Planet var där uppe.
-Var kom det ifrån? -Nigeria om man tittar på planets kartor.
-Var det nån ombord? -Två män klädda som präster.
-Präster? -Förklädda drogsmugglare.
Planet var lastat med heroin.
Okej, nu går vi.
Vad tror du att det är inuti luckan då?
Vad tror du att det är inuti?
Massor med tv-middagar från 50-talet.
Och TV-apparater med kabel-tv. Några mobiltelefoner, rena strumpor.
Tvål, twinkies, som dessert efter tv-middagen.
Jag gillar också twinkies.
-Allvarligt talat, vad tror du är inuti? -Hopp, jag tror att det finns hopp inuti.
Den som döpte det här stället till "Mörkt område" är ett geni.
Ja, jag såg det.
Vi måste bort härifrån.
Locke, vad gör du?
Locke!
Jack.
Jack!
Herregud.
Jag behöver dynamiten.
De är i min väska.
Hämta den bara, skynda dig!
-Släpp mig bara. -Vad?
Jag klarar mig. Släpp mig.
Jag har den.
Var försiktig när du tar fram den.
Släng i den nu. Gör det, jag kan inte hålla honom.
-Gör det inte, Kate. -Kasta i den nu!
-Du, har din fru gjort den här till dig? -Sun.
Hon uttalade det, va? Så att du kunde lära dig engelska.
-Ja. -Jag önskar att hon gjort en till mig.
Vilka engelska ord kan du säga då?
Styrbord, flotte, båt.
-Segel, äta. -Hon har lärt dig väl.
Jag hoppas att du vet hur tur du är.
Ska du sätta igång och jobba igen?
Okej då.
Den är din.
-Du. -Vad?
Du.
Tack ska du ha.
Jag har gjort lite te till dig.
Nej, tack.
Tack.
Aaron är ett vackert namn. Vad betyder det?
Jag vet inte vad Aaron betyder.
-De kommer ta tillbaka honom. -Säg inte det.
-De kommer det. -Hur vet du det?
För att han sa att han skulle det.
Charlie kommer hämta tillbaka ditt barn.
-Där! -Vänta.
Charlie!
-Låt mig se. -Jag blöder.
-Vi måste lägga ett tryck på det. -Okej.
-Djur! Vad gjorde hon... -Håll det så här.
Hon har varit här i 16 år. Hon vet hur man gillrar fällor snabbt.
Okej, jag ska ta mig en titt. Det är för djupt, det blöder för mycket.
-Du måste gå tillbaka. -Nej, du måste fixa det.
-Jag är ingen doktor. -Du är soldat, vad gör ni med skadorna?
Jag går inte tillbaka utan barnet.
Rör dig inte.
-Krut. -Bort med handduken och luta huvudet bakåt.
Ta bort handduken.
Det är för att jag slog dig, va?
Det här kommer inte att bli skönt.
Är du beredd?
Ett...två...tre.
Fasen. Jag behöver min bil.
Tjugo minuter! Jag får inte missa flyget, min mamma fyller år imorgon.
Några av oss har ett plan att hinna till.
Ursäkta mig.
Nej, nej, nej!
Ursäkta, se upp.
Skynda dig lite. Min mamma fyller år imorgon. Det är svårt med tidsskillnaden.
-Men jag måste med det här planet. -Jag jobbar så fort systemet tillåter.
Du är bekräftad på plats 20 G.
Men flygverket har en policy att en man av din storlek måste köpa två platser.
-Vad? Det behövde jag inte på hitvägen. -Ska jag behöva väga er?
Okej då. Jag köper den bredvid.
-Okej, här finns två ihop. -Boka.
-Vad är det? -Ditt plan avgår från utrikesterminalen.
Det här är inrikesterminalen. Jag tror inte du är menad att hinna det flyget.
Förlåt, det är ett nödläge, jag måste fram.
-Du, jag måste... -Längst bak i ledet.
-Jag kommer missa... -Längst bak i ledet.
-Du förstår inte, det här är... -Längst bak i ledet.
Nästa.
Tar du ut datorn nu?
Gamlingen.
-Du får 500 dollar om jag får låna skotern. -Jag har precis opererat höften.
Okej, 1600 dollar!
Se upp. Hallå, håll dörren!
Håll dörren!
-Jag måste med det här planet. -Påstigningen är stängd.
Snälla. För allt som är heligt i världen, släpp på mig på flyget.
Okej, ett ögonblick.
Det här är Jenna, vi har en till.
Det här är din lyckodag.
4, 8, 15, 16, 23, 42. 4, 8, 15, 16, 23, 42.
-Sa du nåt? -Nej.
-Jag tyckte att jag hörde tjugotre. -Betyder det nåt för dig?
-Vad? -Den siffran, 23.
Han som satt dit mig i Australien fick en belöning på 23 000 dollar.
-Betyder det nåt för dig? -Nej, det är en bara en siffra.
Det är bäst att vi sätter fart. Jag kan knappt se honom.
-Vi borde inte vara så nära varandra. -Om vi sprängs, så sprängs vi.
-Vad fan handlade det förut om? -Vadå?
-Du bad mig att släppa dig. -Det stämmer.
-Den saken drog ner dig och du bad mig... -Den skulle inte skada mig.
-Den skulle döda dig. -Det tvivlar jag starkt på.
Jag vill att du förklarar vad som pågår i din hjärna.
Jag vill veta varför du tror att den saken inte skulle...
-Jag tror att jag blev prövad. -Prövad?
Ja, prövad.
Jag tror att det är därför vi inte alltid är överens.
-Du är en man av vetenskap. -Ja, vad gör det dig?
Jag är en man av ödet.
Tror du verkligen att allt det här är en olycka?
Att en grupp främlingar överlevde. Många av oss med bara ytliga skador.
Tror du att vi störtade här av en slump? På precis det här stället?
Vi togs hit av en anledning, allihop. Varenda en av oss är här av en anledning.
-Och vem tog hit oss? -Ön tog hit oss.
Detta är inget vanligt ställe, det vet jag att du har sett.
Ön valde dig också. Det är ödet.
Pratade du med Boone om ödet?
Boone var en uppoffring som ön krävde.
Det som hände med honom är en del i en kedja som ledde oss hit.
Det ledde dig och mig till den här dagen, just nu.
-Var tar kedjan slut? -Vid luckan.
Luckan. Allt det här händer så att vi kan öppna luckan.
-Nej, vi öppnar den för att överleva. -Det finns många sätt.
Jag tror inte på ödet.
Jo, det gör du.
Du vet bara inte om det än.
-Jag satte på den för ett tag sen. -Varje timme ska den vara på, sa Sayid.
Vi är 24 kilometer ut, vi kan få vara här i veckor.
-Om det batteriet tar slut... -Han sa varje timme.
Ingenting.
-Fem minuter inte mer. -Aj-aj.
Vet du vad jag gillar med dig, Mike? Du har en ängels tålamod.
Jaså, varför säger du det?
Jag har sett hur han pratar med dig. Så som han springer runt och gör vad-
-han vill så skulle jag visat han baksidan på min hand för längesen.
-Det skulle du, va? -Det är billigare än en hjärnskrynklare.
-Gjorde din pappa så mot dig? -Han fick aldrig en chans att slå mig.
Han skjöt sig när jag var åtta år.
Är det därför du vill dö?
-Vad? Sen dagen du sa att du ville följa med-
-kunde jag inte förstå det.
Varför vill en så självupptagen kille riskera sitt liv för att rädda alla andra?
Så som jag ser det finns det bara två val.
Du är antingen en hjälte, eller så vill du dö.
Jag är ingen hjälte.
Är det vad jag tror att det är?
Det är nåt där ute.
Tyvärr är vår speciella rullstol är borta och utan den kan vi inte ta ombord dig.
-Nästa plan går inte förrän imorgon. -Ja, jag vet det men det finns inget...
Vi kan bära honom ombord.
-Är det okej om vi bär ombord dig? -Ja, det blir bra.
Så där ja.
Här är din plats.
-Jag tar hand om din väska. -Säg till om du behöver nåt.
Okej, tack.
Hugo, sätt de andra dynamiterna en bit bort.
Jag?
Okej.
Var försiktig.
Kan jag få en ficklampa? För dynamit och eld låter inte så smart.
Kate, du drar stubintråden.
Jack och jag fixar dynamiterna.
Vad fan är det?
-Det finns inga fotspår. -Är det här allt?
Är det här den svarta röken?
-Var är de? -Jag vet inte.
Hon är här.
Danielle.
-Kom fram nu! -Lugna ner dig.
Danielle, jag kan höra dig. Kom fram.
Snälla, han behöver sin mor.
-De var inte här. -Du måste ge oss barnet.
Jag ville bara få tillbaka min Alex.
Jag trodde att om jag gav barnet till dem...
Det är okej, jag vet.
Det är lugnt.
Jag har honom.
Det fanns aldrig några "andra". Du tände elden själv.
-Nej, jag hörde dem viska. -Du är knäpp.
-Du hörde ingenting. -De sa att de kom för barnet.
De andra sa att de kom för pojken.
Du är patetisk.
Vajern.
Håll i den änden.
Stubintråden nu.
Jag gör det.
-Den går inte längre nu. -Det räcker så.
Jag tänder. Ni tar skydd, det finns nog med tid för mig att ta skydd.
-Hurley. -Vänta lite.
Vad handlade det förut om?
-Vadå? -Du la dynamiten i din väska.
-Jag fattade ett beslut. -Vi drog stickor.
Jag tänker inte låta stickdragning göra såna beslut åt oss.
-Du hade ingen rätt att bestämma... -Alla vill att jag ska vara ledare-
-tills jag fattar ett beslut de inte gillar.
Vill du fortsätta tvivla på mig så varsågod.
Det är nåt som du bör veta. Överlever vi ikväll kommer vi ha ett Lockeproblem.
-Jag måste veta om du står bakom mig. -Jag står bakom dig.
-Är ni klara? -Vänta lite.
Stopp! Sluta, vi kan inte göra det här.
Stopp, vänta! Vi kan inte göra det här!
Lägg av, vi kan inte göra det.
Tänd den inte, vi kan inte göra det här.
Vi kan inte göra det här!
Sluta, siffrorna är inte bra. Vad gör du!?
Siffrorna är inte bra. Siffrorna är inte bra.
Hurley, sluta!
Hurley, du måste undan!
-Det är närmre. Ge mig nödpistolen. -Ta det lugnt.
-Det är närmre, titta själv. -Jag vet men vi har bara ett skott.
-Jag vet att du inte ser nåt. -Vad väntar du dig att se? Det är mörkt.
-Är det ett skepp? -Vi vet inte.
-Vad vill du att jag ska göra åt det? -Kan ni prata med mig lite också?
-Vi måste avfyra raketen. -Vi vet inte vad det är.
Det kan vara vad som helst. Vi vet inte ens om Sayids radar fungerar.
Har du nånsin sett nåt som den killen inte kan fixa?
Det rör sig bortåt.
-Skräp som kan styra? -Vi rör oss. Det...
Tänker du ge mig pistolen eller ska jag behöva ta den?
Vad ska du göra? Skjuta mig?
Det är nästan borta.
Kom igen.
Snälla Gud.
Det kommer tillbaka.
-Vi är så glada att se er. -Vad gör ni så här långt ut?
Vi var med om en flygplanskrasch och vi har varit på en ö i en månad.
-En flygplanskrasch alltså. -Vi var på en ö och...
-Då var det ju bra att vi hittade er. -Ja, och det är massa folk kvar på ön.
Det var som fan.
Fast saken är den att vi måste ta pojken.
-Vad? Vad sa du? -Pojken, vi måste ta honom.
Vad fan är det som pågår här?
-Vilka är ni? -Ge oss bara pojken.
Jag ger inte er någon.
Då så.
-Pappa! -Nej!
Pappa!
-Walt! -Pappa, snälla. Hjälp!
-Pappa! -Walt!
Hjälp mig! Pappa, snälla!
Walt!
Walt! Nej!
Översättning: jamjAm Detta var sista avsnittet återkommer med nästa säsong